Det gör ont i mig att se en uppsatt man som dig sjunka så djupt.
Din hund, Ashur... Hade du honom alltid kopplad?
- Även när han tittade mig i ögonen? - Hans lojalitet har aldrig vacklat.
- Han är väldigt skicklig med sin list. - Eller så kunde du inte se sanningen.
Trånade du inte efter min skola? Mina mästare? Min hustru?
Du ville stjäla hedern från Batiatus. Men nu är du här...
...med inget annat än blod och sand som resultat för dina ansträngningar.
Capua kommer att se vad du är.
Mannen som förde magistratens mördare inför rätta. Folkets hjälte!
Må gudarna beskydda mig från deras vrede.
Crixus besegrar sin motståndare.
Jag måste återvända till terrassen... för att meddela om din avrättning.
Bra spelat Batiatus. Jag underskattade dig.
Du är inte den första som dör... för det misstaget.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND, Incubator och Skaggs
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Crixus hedrar din makes minne. - Vilket vi alla gör.
Vi borde lägga dessa mörka tider bakom oss.
Och låta Solonius blod... lätta vår sorg.
Jag ville tala med Batiatus, men du återvänder utan honom.
- Han har annat att tänka på. - Jag har försökt hela veckan.
- Han glömmer vem hans mästare är. - Det är du som glömmer titlarna.
Herre och slav.
Ursäkta. Jag har gjort många misstag sen jag blev mästare.
Jag kommer att rätta till dem inom kort.
Capuas invånare!
Jag står framför er... Mina kinder svider fortfarande av tårar-
-för att gottgöra det mest avskyvärda brottet mot vår stad och våra hjärtan.
Mordet på magistraten Titus Calavius!
Hans liv berövades för åtrån av vinst och avancemang.
Hans värme och vägledning rycktes ur våra händer...
...och den älskade fruns och den ädla sonens!
Idag ska vi bevittna rättvisa!
Brottslingen som har sårat oss så, skall avrättas med svärd!
För in Solonius!
Folkets fiende!
Jävla gris!
Förrädare!
- Strimla hans förrädartunga! - Din jävla gris!
Och vem ska balansera vågen? Vem skall återföra heder till vår stad?
Spartacus! Spartacus! Spartacus!
Det finns bara en! Theokoles dräpare! Regnbringaren!
Spartacus... Capuas mästare!
Du överlevde din avrättning. På den här sanden.
Kanske gode Solonius också klarar sig.
Jag skulle inte räkna med det.
Börja!
Slåss mot mig!
- Varför slår inte Spartacus tillbaka? - Han förlänger publikens njutning.
- Hans blod kommer snart att flyta. - Din man har varit en gåva från gudarna.
Numerius vore helt borta utan hans stöd.
- Han får tröst och lättnad av det. - Det är vi som känner lättnad.
Han blir en bra far... när den dagen kommer.
Titta, Spartacus skadar honom.
- Du står inte utan skicklighet. - Inte vilja att leva heller.
Ser du? Solonius når sitt slut.
Och vem skulle inte önska det?
Roms gator är blöta av tårar för din förlust.
Vi har inte hört av dig, Ilithyia. Har du talat med din make?
- Om politiska utnämningar? - På avstånd.
Han kommer till Capua snart, för att diskutera saken personligen.
Publikens vrål. Det finns inget härligare ljud.
Det sista du kommer att höra.
Du dödar fel person. Din herre Batiatus, är boven.
Han kommer snart att ansluta sig till dig.
Döda!
Spartacus! Spartacus!
Jag vill inte att Agron tar risker på grund av sin bror. De ska skiljas åt.
- Spartacus börjar bli rastlös... - Solonius har tagit all min tid.
Skicka Mira så han tänker på nåt annat. Jag tillkallar honom imorgon.
Skruden passar en fin man med intelligens! Du bär den väl.
Idag bevittnade vi Solonius slut. Förvärvat genom din lojalitet och list.
- Du ska genast förflyttas från skolan. - Förflyttas?
Du ska bo i huset. Höjd långt över den vanliga mannen, din slingrande jäkel.
- Tungan knyter sig av tacksamhet. - En kvinna kanske kan lossa den.
Säg vilken slav du vill ha och hon är din.
Jag erkänner vissa begär...
...för en som ännu inte är nersmutsad av andra män.
Ge mig ett namn på din önskan så uppfyller jag den.
Ursäkta. Jag är beordrad hit.
Av Batiatus?
Det var målet med hans ord. Men de togs gladeligen emot.
Jag vårdade din skada, stod vakt på din begäran medan du dödade.
Och du undviker en enkel beröring?
Jag har annat i tankarna.
Dela med dig av dina tankar då.
Jag fruktar att Batiatus misstänker mig för Aulus död.
- Han tycks ha tryckande bekymmer... - Varför vill han inte lyssna på mig?
Vad var det för hemlighet Aulus avslöjade innan han dog?
Att han dödade Sura...
...på befallning av Batiatus.
Du planerar hämnd.
Du kan inte göra det.
- Spartacus... - Det är inte vad hon kallade mig!
Aldrig mer får jag höra henne viska mitt namn. Eller få känna hennes läppar.
Jag ska släcka ljuset för honom...
- Eller förena mig med henne i försöket. - På bekostnaden av mitt liv?
Ni thraker känner inte till de romerska lagarna.
Om en slav dödar sin herre...
...dödas alla slavar.
Var och en har sitt öde. Och jag har mitt.
- Du rör dig starkt... - Sporrad av din seger.
När jag besegrade Pericles, och du inte var på terrassen...
Det finns ingen mening med ära, om inte du bevittnar det.
Jag ska aldrig mer vara frånvarande.
Naevia?
Skynda dig! Snabba på!
Naevia!
- Domina. - Vad gör du eftersom du inte svarar?
Hämtar vin, Domina. Ursäkta, jag hörde inte...
Låt det vara. Dominus kräver en tjänst av dig.
Mitt hjärta ökar slagen av en sån syn.
Ta det lugnt. Jag bryr mig inte om de senaste överträdelserna.
- Jag förstår inte. - Du talade med Doctore...
...efter att det sagts att Barca säkrat sin frihet.
- Jag sa ingenting till honom. - Det spelar ingen roll.
Släpp det ur tankarna så som jag har gjort...
...till förmån för mer intima angelägenheter.
Jag har beundrat din skönhet i många år.
- Kände du till min tillgivenhet? - Jag har känt din blick dröja sig kvar.
En blick är allt jag vågade.
Din position höll dig utom räckhåll för mig.
Delikata, mogna Naevia.
Alltid den förbjudna frukten. Tills nu...
Du darrar.
Har en man aldrig kysst dig? Smekt dina kurviga höfter...
Glidit in i dig...
Domina har sett till att jag är orörd.
Då står vi båda... i skuld till henne.
Du gav bort henne som en vanlig hora!
Jag har bevarat hennes kyskhet som en gåva sen hon var ett barn!
Den enda gåvan med kyskhet är när den tas bort.
Av en man med värde! Inte den jävla Ashur!
Naevia har varit min pålitligaste slav. Tanken på att den jävla syriern-
-trycker in sin bedrägliga kuk i henne...
- Det är svek, Quintus. - Det är en nödvändighet.
Tänk inte på detaljerna, och byt tankarna till Glabers ankomst.
Hans makt bringar klimax för alla våra ansträngningar.
När solen går upp över oss... förändras allt.
Din trägubbe ger dig nästan lika mycket motstånd som Solonius.
Med varje seger kommer jag närmare ett möte med dig i arenan.
- Och att återvinna stulen ära. - Det finns ingen ära. Bara blod.
- Spilld för romarnas tillfredställelse. - Och som de kommer att vråla...
...när jag har spillt ditt blod i sanden.
Spartacus! Du är tillkallad.
Jag fruktar att du aldrig kommer att få den möjligheten.
Se dig för! Var försiktig!
Dominus.
Var är blommorna? Hämta den nya kvinnan och se till att få hit blommorna!
Ett hus fullt av slavar och man får göra allt själv.
Capuas mästare ärar oss med sin närvaro! Jag ber om ursäkt för att det har dröjt.
Jag har varit upptagen med tumultet den senaste tiden.
- Mycket har ändrats. - Världen förändras inför våra fötter...
Samma värld som knuffar oss upp till otänkbara höjder!
- Till stora kostnader. - Nej! Just nu är legat Glaber-
-på väg hit för att erbjuda sitt stöd. Jag vet vad du känner inför honom.
Jag ber dig att lägga det åt sidan till förmån för ett mer ädelt ändamål.
Glaber tog Sura ifrån mig...
Men det var inte han som tog hennes liv.
Aurelia?
- Är det bra så? - Ja, du kan gå.
- Vad gör hon här? - Hon betalar av Varros skuld.
Mina vinster skulle gå till det. Berättade du inte det?
Hon ville inte ha pengar från nån av oss om det inte föregicks av skäligt arbete.
Hon önskar tjäna Batiatus tills det att alla skulder är betalda.
- Hon är en bra kvinna, värd god lön. - Hon ska få det i mängder.
Berätta nu vad det var som brådskade att lyfta med mig?
Jag önskade tala om Varros hustru och att hon hade blivit väl omhändertagen.
Strålande! Då är allt bra mellan oss.
- Jag önskar tala med Spartacus. - Varför skulle jag tillåta det?
För att jag inte ska berätta om nyckeln som du förlorat. Det önskar du väl?
Skynda dig.
- Tillfället kom, men Batiatus fick leva. - För stunden.
I går betydde inte ställets alla slavars liv nånting för dig.
- När sen Aurelia dyker upp ändras det! - Varro var som en bror.
- Jag vill inte utsätta henne för fara. - Det gjorde du när du dödade hennes man.
Crixus!
- En avskedsgåva. - Vad är det här för skit?
En minnessak från din kamp mot Theokoles. Staden var fylld med sådana-
-efter det att Spartacus frambringade regnet.
- Hantverket är ganska dåligt. - Ska du äntligen bort från cellerna?
Ja, långt bort. Jag kommer i stället att residera i herrskapets hus-
-för att tjäna som Batiatus högra hand.
Den som han torkar sig i baken med.
Dessa skämt... En av sakerna som jag kommer sakna med att inte vara gladiator.
Du var aldrig en gladiator.
Nej... Inte efter det att ditt svärd träffade mitt ben.
- Min gåva till dig. - En som har gett stor belöning.
Allt jag nu är och allt jag nu äger är tack vare dig.
Nej, det ska ut till balkongen. Skynda på, legaten kommer snart.
- Den nya kvinnan är långsam. - Ja, men hon kommer att göra nytta.
En underbar dag, Dominus. En dag som kommer att bli ihågkommen.
- Var är legaten? - Ursäkta. Min make är försenad.
- Men du lovade... - Ett löfte som kommer att hållas.
Han kommer, men önskar att Batiatus välkomnar honom när han äntrar staden.
- En stor ära! När kommer han? - Nu.
Vi får skynda oss!
Vi går till balkongen och förplägar oss och diskuterar känslan för punktlighet.
Det låter underbart, men jag behöver återvända till huset-
-för att packa ihop mina saker. Jag ska flytta tillbaka till Rom!
- Din vistelse här har ju varit så kort. - Smärtsamt.
Min make tänker försöka bli pretor. Han vill att jag ska stå vid hans sida.
Mår du bra? Du börjar bli vit om kinderna.
Mitt hjärta fladdrar på... tanken av att förlora dig.
Minnena från vår tid tillsammans kommer med stor svårighet att blekna.
Vår vänskap, Lucretia, har för alltid förändrat mitt liv.
Spartacus. Jag har ett önskemål.
- Fråga då inte mig. - Det gäller min bror.
Batiatus splittrar oss. Duro tar emot nyheten med skratt och leende.
- Men överlever inte på egen hand. - Det tror inte jag heller.
Batiatus gillar dig. Ett ord från dig och han kommer att ändra beslutet.
Batiatus gillar inte nån förutom sig själv.
Ja! Legaten!
Legat Glaber! Din ankomst ärar Capua!
- Det märks inte i mitt välkomnande. - Jag ber om ursäkt. Jag trodde...
Nu glömmer vi det. Mina öron har nåtts av rapporter om laglöshet...
- ...sen mitt senaste besök. - Mordet på magistraten var olyckligt...
Liksom det på Ovidius och hans familj. Nu har senator Crassus kusin försvunnit.
- Kom hem till mig så kan vi diskutera... - Ja, med nån med makt. Mercato väntar.
- Ska jag göra dig sällskap? - Det behövs inte. Invänta mig hos dig.
- När kan jag vänta dig? - När jag dyker upp.
Crixus! Du är tillkallad.
Jag längtar till natten för att fortsätta där vi blev avbrutna.
- Jag kan inte träffa dig. - Det är väl bara för i natt?
- Det finns väl ingen orsak till det? - Orsak nog för att drunkna i tårar.
Dominus har gett mig till en annan.
Vem? Säg vad han heter!
Vad spelar det för roll? Vi har levt i en dröm. Nu måste vi vakna.
Bekymra dig inte, Crixus. Capua ropar snart ditt namn igen.
Snart kommer du att ta mästarmanteln ifrån thrakern.
Allt kommer att bli som det var innan det att du förlorade mot Theokoles.
- Jag längtar efter att det ska bli så. - Jag med.
- Det är nåt som är fel... - Förlåt, Domina.
Naevia!
Den jäveln tillkallar mig, för att sen avspisa mig som en utsliten hora!
Återigen spärrar gudarna upp mina skinkor för att rämna in kuken!
Det behövs kanske en försiktig knuff för att påminna legaten om din ställning?
Ordna det. Glaber kommer på ett eller annat sätt att böja sig för min vilja.
Lucretia! Du måste tala med Ilithyia...
- Vad är det som har hänt? - Jag är med barn.
Du ska bli far, Quintus.
Vin till alla! Vi måste fira!
Vi måste fira.
Den här jävla byn!
Äntligen. Jag trodde att du var förlorad för natten.
Allt tack vare Mercatos inkompetens.
Crassus kusin försvinner och inte en enda teori finns i hans skalle.
Teorier bleknar mot det uppenbara. Licinias tunga misstänktes användas-
-i mindre högaktningsvärda ställen än runt hennes makes kuk...
Medan min tunga inte gjort nåt förutom lättjefulla konversationer.
De har nog inte varit så lättjefulla som du har fått mig att tro.
Vilka löften har du gett Batiatus och hans urblekta hustru?
Kötthandlarna ser på mig med fuktiga ögon till brädden fyllda av förväntan.
Jag har inte lovat nåt. Förutom att de ska få tala...
...med min efterlängtade make.
Batiatus är bara en aning bättre än odjuren som bär på hans märke.
Det är sant, men de bidrar till en hel del förnöjelse.
Bistå deras önskan. Inget mer kan begäras av en man i din ställning.
När mitt löfte är uppfyllt kan vi återvända till Rom och bättre sällskap.
Ta en annan och håll i den ordentligt den här gången.
Aurelia... Låt mig få tala. Mellan fyra ögon.
- Du kan inte tjäna Batiatus. - Det är bestämt.
- Då ska jag ändra på det. Mina pengar... - De vill jag inte ha!
- Jag skulle ta hand om dig. - För honom tillbaka då.
Varros son...
- Är han säker? - Han är med min bror.
- Så han slipper sin fars skuld. - Utan sin mor?
Barnet som du bär då?
Det var inte Varros barn.
Utan honom...
Jag har tagit bort det. Precis som du är i mina tankar.
Du kan inte lita på Batiatus. Tro inte på honom.
Min man är död. Med honom dog all tro.
Som ni kan se har vi inte sparat på pengarna för att reparera huset.
Alla kommer att bli avundsjuka av vårt omtalade hus.
- Det är en enorm förbättring. - Gudarna har välsignat dem.
- Vilket de gör hela tiden. - Varför vill ni ha mitt stöd?
Lycka sträcker sig inte längre än en mans ambitioner.
Mina sträcker sig längre bort än arenan.
- Hur långt då? - Ända till politiken.
På nån liten post till en början.
Låt oss prata om det en stund. Hur fick du det här självförtroendet?
Magistrat Calavius visade sitt stöd innan Solonius dödade honom.
Den förbrytaren. Som hans tänder stack ut.
Jag är verkligen tyngd av det här men jag är fokuserad.
Vad skulle jag få för fördelar av att jobba med en gladiatorägare?
Mina gladiatorer tänder publiken.
Släpp in mig och du får höra deras bedövande jubel-
-bli omvandlat till krav för Claudius Glaber...
...och hans önskan att bli pretor.
Batiatus män är populära. Speciellt Spartacus.
Thrakern...
Vad tycker ni om att er bästa gladiator är min värsta fiende?
Att jag är den bästa gladiatorägaren.
För jag har tagit en vild best och förvandlat honom till en Gud.
- Byggd på en grund av granit. - Jag vill se att det blir verklighet.
Lätt fixat. Spartacus tränar med de andra.
Jag har varit här förut och uppskattade inte stanken.
Skicka upp thrakern till huset tillsammans med alla andra.
- Alla? - Ja.
Capuas mästare.
Tråkigt när en hedrad stad lyfter en byracka till en sådan position.
Du har visst lärt djuret att inte svara.
Jag vill se vad han har lärt sig för andra tricks.
Lossa på kedjorna.
- Vem ska möta honom? - Ingen.
Formation.
Spartacus använder träningssvärd. Jag fruktar att han är i underläge.
Han ska få chansen att visa att han är en legend.
Iovis.
Vad spännande.
Börja!
Vesper! Linus!
- Legat... - Det var du som bjöd in oss.
Skåda. Spartacus har bevisat sitt värde.
Dominus.
Den här barbaren var en brottsling och du verkar ha brutit ner honom.
Som han bugar av hänsyn...
...skulle jag skänkas samma artighet om stöd utlovades?
Du skulle bestämma över honom. Likt alla mina män.
Knäböj... och det ska skridas till verket.
Legat...
- Crixus! - Din jävla fitta!
- Lugna ner dig. - Skulle jag representera de här?
- Vad håller du på med? - Crixus blev galen utan anledning.
Hennes mödom spräcktes för länge sen. Nu vet man vem som gjorde det.
Hora! Hur länge har det här pågått?
Hur länge har du skrattat bakom min rygg?
Hur länge har du lurat honom till din smutsiga slavfitta?
Vad har du där? Ge det till mig!
- Hur kom du över den? - Jag tog den.
Så att du kunde ligga med Crixus.
Du visste vad jag kände för honom. Ändå bedrog du mig.
Crixus älskade aldrig dig. Han gjorde som han blev tillsagd.
Mira!
Domina.
Hämta en kniv.
- Crixus kommer att bli straffad. - Dina händer är nog för veka.
Du misstar dig. De är likt stål som är härdade för sitt syfte.
Vi återvänder till Rom utan komplikationer.
- Vänd inte ryggen åt mig! - Du glömmer din position!
Nej, jag säkrar den. - Gå härifrån!
Be Ashur att ta med sig vår gåva till legaten.
Glöm dina gåvor. De är inget jag minns ändå.
Du kommer ihåg den här dagen tills du somnar för att aldrig vakna igen.
- Saker har visst gått lite över styr. - En bägare vin kanske lugnar.
Det finns inte längre en civiliserad utväg.
Din man försöker att starta bråk. Jag vill att du talar med honom.
- Gör det här nån skillnad? - Öppna och se efter.
- Vad är det här för styggelse? - Det är bara en bit av Licinia.
- Crassus kusin. - Mördade du Licinia?
- Nej. Din fru gjorde det. - Han ljuger.
En avskyvärd gärning. Som jag skulle hjälpa att dölja-
-för att erhålla dina tjänster.
Nu är jag rädd för att Licinias kropp kan dyka upp igen. Kanske vid ditt hus.
- Din tunga ska slitas ut! - Den talar ändå sanning.
Claudius... Du tror väl inte att jag kan göra en sån hemsk gärning?
Jag ger dig mitt fulla stöd. Några av mina män är kvar här-
-mot framtida förlägenheter.
Ordna det andra med Ilithyia. Hon får vara kvar i Capua.
Nej!
Ingen man står ovanför vedergällning för brott som begåtts mot oss.
Ingen gladiator, ingen mästare...
Skulle nån av vakterna vara skyldiga till bedrägeri eller inkompetens.
Hector tappade sin nyckel. Hans huvud följde efter.
Felet ligger hos mig själv, jag känner för mycket för er.
Det går inte för sig. Legaten Claudius Glaber-
-är nu vår hedrade beskyddare.
Han har fått mig att inse mina fel. Det kräver en tillrättavisning.
Omfamna smärtan. Det är enda sättet.
Jag förväntar mig att dina möten med Crixus upphör.
- Quintus... - Var tyst!
Att du tar mig för en dåre är tillräckligt förolämpande.
Jag har alltid känt till det. Jag lät det fortgå för att det höll dig glad.
De dagarna är ett minne blott.
Tänk på vårt barn istället. Fokusera på det.
Det räcker!
Crixus!
Ge dem en stund. Han var mästare en gång. Visa honom den respekten.
Jag har krossat oss.
- Men vi är vid liv... - Vart ska de föra dig?
Jag vet inte.
Jag tänker vinna min frihet och inte vila förrän jag hittar dig.
Det är dags.
Han pratar om frihet, som Barca gjorde.
- Jag lovade dig att hjälpa honom. - Nej, låt honom inte tala om det.
Barca blev inte befriad. Batiatus dödade honom.
Dra åt helvete din romerska jävla kuk!
Håll käften!
- Använd mildare ord. - Det blir bara värre här.
Det kanske är bäst att inte vara här när det tar över helt.
- Vad menar du? - Ingenting.
Ingenting låter som att fly.
Hur ska "ingenting" ta sig förbi Batiatus och alla hans romare?
Det finns bara en sak att göra...
...vi dödar allihop.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND, Incubator och Skaggs
www.SweSUB.nu - För bättre texter